Ok, takk!
EN COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Tusen takk!
Takk. Takk. Takk. Hvordan står det til?
Hva skjer?
Takk.
Det er en glede å være her
i Atlanta, Georgia, denne oasen.
Det er fint her. Jeg vet ikke hvorfor jeg kom i juni.
Men det er fint å være her.
Jeg tenkte ikke.
Latterlig varmt der ute. Rett og slett forferdelig.
Med den slags varme, forstår du rasismen her nede. Skjønner?
Jeg forstår. Hvordan kan folk komme overens?
"Se på de der som drikker en kald drikke!
Saft ble laget for den hvite mann!"
Så...
Hva har jeg gjort med livet mitt? Prøver å komme i form.
Men jeg hater treningsstudio, så jeg ble vegetarianer to ganger i uken.
Det er brutalt.
Jeg holder bare ut til fem.
Klokken fem, det innså jeg om meg selv, vet du det?
Noe må dø hver dag for at jeg skal leve.
Noe må få nebbet sitt avkappet,
fjærene plukket,
et slag i kjeven, slik at jeg kan overleve.
Jeg prøver couscous og all den dritten.
Det er fælt.
Jeg så allikevel en ting. De sa hvis alle ble veganere,
hvis alle ble veganere eller vegetarianere, hva faen.
En av de "V-ene", ikke sant?
De sa det ville være bra for miljøet, vet du.
For med alt dette kveget rundt forbi, når de fiser,
så går gassen opp i atmosfæren og forårsaker noe.
Sant?
De gjør det hele tiden.
Du vet, "hvis alle ble veganere, ville luften være...
Hvis alle kjørte elbiler,
og alle hadde bare truger på".
Sant? De vil bare ikke innrømme det.
Ingen har baller til å stå frem og si: "Hør, 85% av dere må gå".
Det er svaret! Det er svaret.
Jeg har gnålt om overbefolkningsproblemet
i tre spesialer på rad.
Ventende...
På en politiker som har baller til å ta det opp,
men de vil ikke. De vil ikke.
Vi lever i et demokrati. Sant?
Man kan ikke være ærlig i et demokrati. Man trenger stemmer.
Du kan ikke stille til valg med det som din kampsak.
Og si: "Hvis jeg blir valgt,
så skal jeg gjennomføre en plan
om å umiddelbart eliminere minst 85% av dere!
Denne planeten kan ikke utholde dette antallet...
La meg fullføre!
Dette skjer ikke vilkårlig.
Under setene deres finner dere en spørreundersøkelse!
Hvis du ikke har blyant, er du allerede ute!"
Man kan ikke gjøre det.
Man må være snill.
Man må være jævlig snill i disse tider.
Alle havner i trøbbel, alle disse forbannede gruppene
stønner og klager hver gang noen sier noe.
"Vi er i en gruppe."
Du må si unnskyld.
"Jeg beklager til dere som har kinesiske kamphunder.
Jeg mener ikke å si at det er en fryktelig stygg hund, nei."
Sant?
Vet du hva? Faen ta deg og gruppen din.
Hva er dere, to millioner mennesker?
Det er 400 millioner i dette landet. Ingen bryr seg.
Sant?
Hvem faen blir med i en gruppe?
"Jeg skal bli med i en gruppe i dag."
Gå på møter. For en jævla taper, sant?
Det er slik jeg ser på mennesker, som ble opprørt over,
du vet, Michael Sam, den homofile fotballspilleren
som kysset kjæresten når han ble valgt.
Alle stønner og klager.
Det er det du får for å se utvelgelsen.
Nå igjen, hva slags taper
bare sitter der og ser runde etter runde?
"Jets er neste.
De trenger en quarterback
De må styrke forsvaret."
Det er som gå til en avgangseremoni
hvor du ikke kjenner noen.
Du bare sitter der.
De har hele listen neste dag.
De har alle. Hvem som valgte, og når.
Sitter bare der og ser den dritten.
De dumme intervjuene.
"Ja, du er medlem av Buffalo Bills. Hvordan føles det?"
"Vel, du vet, det er en velsignelse. Jeg vil takke Gud.
Skal gjøre mitt beste, det er en flott organisasjon.
Og samme dritten sa de siste 80 fyrene. Så, ja."
Ja.
Jeg er glad de kysset. Han skulle ha sugd han.
Ja!
Med bursdagskake i munnen og en nisselue på hodet,
bare for å ødelegge hele året.
Holdt et flagg. Det ødelegger Flag Day. Du tenker fortsatt på det.
Ja.
Jævla dumme grupper.
Folk som beklager til dem, som om de har makt.
Hør, hvis du er en idiot, si unnskyld.
Men bortsett fra det, ja, faen ta deg. Ja.
Alle havner i trøbbel, som en gjeng med unger.
Jeg hadde et show i Dallas, og en servitrise skrev på en krittavle.
Følgende: "Vi liker ølen vår som vi liker volden: lokal."
Sant?
Nå må jeg si dere noe. Det er en jævla bra vits!
Det er null fett på den. Du trenger hvert eneste ord.
Hvis du tar ut ett, så virker den ikke.
Det er en perfekt vits. Hva så, ingen bryr seg.
Hvis en person kommer og ikke liker det, ber de sjefen om å ta det bort.
Han sier: "Det er vår type humor.
Ta en øl, dra til helvete. Det er det vi gjør."
Hun tar et bilde av det, legger det på Facebook.
Plutselig begynner folk å klage. De sparket sjefen og servitrisen.
På grunn av det. Ja!
Jeg forstår ikke, altså, hva tror de skal skje
hvis noen leser vitsen?
For eksempel en fyr som aldri slår kvinner.
Ville aldri slått en kvinne. Du kan ikke. Du kan ærlig talt ikke.
Ser du hvordan de faller? De faller som småbarn, vet du?
Det er som de aldri har falt før. De tok aldri ut hendene.
Det er grusomt å se. Du kan ikke slå dem. Sant?
Så hva er det du sier? Noen...
Du sier at noen som aldri slår kvinner
kommer inn, leser vitsen,
du vet, bare, "Vent et øyeblikk!"
Det er det dummeste.
De har alle slags skilt som sier man ikke skal slå kvinner,
folk gjør det fortsatt.
Hva tror du konebankerne gjør når de kjører hjem?
De er så fokuserte på å slå kona,
de har skylapper på, de leser da ingenting?
De ser ikke "Ikke slå kona di"-plakaten?
De gjør det uansett.
Ble det for merkelig?
Gjorde kirkeorglene det like skrudd som det der?
"Gi Jesus et løfte og slå konene deres."
Sett disse dumme religiøse programmene?
Han jævla Joel Osteen, har du sett han?
Han er så full av løgn at han ikke åpner øynene når han prater.
Han sier: "Gi Jesus et løfte. Er de fortsatt her?"
Han tør ikke åpne øynene.
"Vil du ha ispinner? Jesus vil at du skal ha det.
Han vil at du skal ha ispinner."
Hans forbanna blå teppe.
Ja, alle havner i trøbbel på grunn av disse gruppene.
Se på antallet gamle som havnet i trøbbel i år.
Gamle havner i trøbbel, sant?
Den gamle dama som baker kaker
på The Food Network, sant?
Ja, Paula Deen. Hun havnet i trøbbel
fordi hun hadde slave-tema i bryllupet eller noe sånt.
Til hennes forsvar, vet du, man vil ha et originalt bryllup.
Det er ikke mange temaer igjen, vet du?
Du må bruke den gamle fantasien hvis du skal
imponere med din kreativitet, sant?
Jeg skal faktisk ha et holocaust-tema på en bassengfest senere i sommer.
Det er sant.
"Når alle er i bassenget, ja".
"Det var merkelig, det var støtende men forfriskende, vet du?
Jeg vet ikke, jeg vet ikke hva jeg synes om det."
Ja, hun havnet i trøbbel.
Den gamle bondeslampen på "Duck Dynasty", han havnet i trøbbel.
Clippers-eieren havnet i trøbbel.
Jeg sier ikke at det de gjorde, ikke var støtende.
Det sier jeg ikke.
Det som gjorde meg sur med alle disse tilfellene,
var at ingen snakket om alderen deres, vet du?
De er jævla gamle, vet du?
Hva trodde du de tenkte?
Har du aldri snakket med bestefar og stilt galt spørsmål,
og plutselig gikk de feil vei?
"Hei! Gå tilbake til kakebakinga, besta!
La oss forlate det tullet her, hva faen?"
Ja, de er gamle.
Hva trodde du de tenkte?
Jeg mener... Jeg skal være ærlig med dere,
folk var for strenge med han Clippers-fyren, jeg mener det.
Til å være en 80-årig hvit fyr, så var det ikke ille. Ok?
Han brukte ikke "N-ordet" én gang.
Det er utrolig, for en 80 år gammel hvit mann.
"N-ordet" skulle ha vært teppebombet igjennom hele opptaket.
Han sa det ikke én gang!
Hvis du går tilbake å lytter på opptaket... Hør på det.
Foruten Instagram, så er han jævla liberal.
"Du kan henge med dem, du kan ha sex med dem,
bare ikke promoter det på Instagram."
Ja, det var det rareste, mest oppdelte
rasismen jeg har hørt i mitt liv.
Noe om Instagram. Utenom det, så var han vidåpen.
"Du kan lage en snømann med dem, dra til badeland,
gni magene sammen,
bare ikke promoter det på Instagram."
"Hei, hva med Facebook?"
"Jeg gir faen i Facebook!
Hold det vekk fra Instagram!"
Ja.
Du forstår, denne fyren er 80 år gammel.
Tenk selv. Mannen var født i 1934.
Det er 13 år før Jackie Robinson brøt fargebarrieren.
De første 12 1/2 årene så han på helhvit baseball,
og det var greit!
De første 12 1/2 årene. "Neste mann, Hviting Hvitstad!
Det et pent slag til Peter Pellefygert, for et mottak!
Utrolig, inn til Kris Kritthvit!
For en flott dag. For en flott dag for baseball.
Hvit baseball, hvite spillere".
Foreldrene hans tilhørte generasjonen som fullførte
folkemordet på de innfødte amerikanerne, ser dere?
De lærte han alfabetet.
Du vet? "A, b, c, d, e-
Hei, få den villmannen av min eiendom!
Kom deg bort!
Jeg trodde vi drepte alle dere!
Sett et gjerde rundt dem!
H, i, j, k..."
Ja. Hva trodde du kom til å skje?
Clippers-eieren, vet du hva han gjorde galt?
Han levde for lenge.
Han gjorde det. Hvis han hadde dødd rundt 1969, 1970, så ville ingen merket det.
Se på Walt Disney, han var en kjent antisemitt.
Men han døde tidlig på 70-tallet. Ingen bryr seg.
Se på han, har et slott, masse mus som løper rundt.
Ingen bryr seg.
Denne fyren levde videre.
Du kan leve for lenge.
Du kan det, sier jeg.
Folk blir lei deg.
Jeg sverger, denne jævla fyren
var sikkert regnet som hippie på 1940-tallet.
Vet du?
Bare går rundt, "Hei, du kan henge med dem,
du kan ha sex med dem, vet du?"
Faren blir forbannet:
"La meg fortelle deg noe. Vær hos dine egne!"
Det er sant.
Livet kan passere deg. Det skjer. Du bare forsetter å leve.
Altså, jeg tror du har cirka 25-30 år,
til å ta inn så mye du kan, og det er det. Det er alt du kan.
For rundt da blir du gift, og da er det slutt, sant?
Du har fått et par barn og blir fanget i en boble.
Du har ikke tid til å legge merke til hva som skjer i verden.
Du er fanget med barna. "Det driter overalt!
Ikke bli en seriemorder! Ikke rør det!"
Du er bare fanget med det.
Du har 3-4 barn, det er en 25-års dom,
hvor du prøver å få dem gjennom college.
Samfunnet forsetter videre.
Du får den siste gjennom college og går ut av boblen.
Du vet ikke hva som skjedde. Du følger ikke med.
Du går til din gamle platesamling.
Hvis noen setter en mikrofon foran deg, så får du problemer.
Ja. Det er en av de triste tingene med livet.
Du blir gammel og det passerer. Jeg føler at det passerer.
Jeg er 46. Jeg har ingen barn, men jeg henger ikke med lenger.
Skulle ha et college-show,
jeg tenkte, jeg må finne ut hva disse unge liker.
Jeg var 24 år når avgangsstudentene ble født.
Jeg må finne ut hva de liker,
så de liker vel DJ-musikk eller noe,
så jeg får se noe av det.
Du vet?
Så jeg har en referanse eller to.
Jeg vil ikke være den gamle komikeren
som sier: "Hva skjer med Monica Lewinsky?
Er det galskap? Jeg mener, dette Y2k- vil griffelen min fungere? Jeg vet ikke."
Så jeg skrudde på dette. Jeg holdt ut i 90 sekunder.
90 sekund. Med åpent sinn. "Ja vel, skru på!"
90 sekunder senere er jeg gamlingen.
"Dette er ikke musikk!"
Vet du?
"Når jeg var barn, kledde man seg som kvinne og sang om djevelen.
Det var musikk, det!
Og du hadde en ballade i hvert album, som starter i svart-hvitt
og når gitarsoloen kom, ble det farger.
Ja, det var musikk."
Ja.
Alt dette passerer meg.
Jeg havner i trøbbel senere. Transseksuelle i sport?
Jeg skjønner faen ikke det, vet du?
Vil du skifte kjønn, vær så god, men jeg er idrettsgal.
Det er et nytt konsept for meg, at du kan være en mann, sant?
Rangert nr. 80 i verden.
Du kapper av pikken, tar på sports-bh,
og nå er du verdens beste tennisspiller,
og kommer ut der, med dine mandige skuldre.
Det virker ikke rettferdig.
Kanskje er jeg bare gammel, jeg har ikke peiling.
Men jeg hører rykter om at noen av dem driver med MMA.
Slik kan det ikke være.
Er jeg gal? En kukløs fyr som banker dritten ut av en kvinne.
Herregud!
Han kan like godt slå henne med sin avkuttede kuk, som en lykt.
"Stå i ro!"
"Hennes ground and pound er utrolig."
Ja.
Jeg sier ikke at de har rett, eller at jeg har rett.
Jeg er en jævla dust. Du skjønner.
Men den "Duck Dynasty"-fyren. Jeg vet det han sa var galt,
men jeg forstår ikke sjokket.
Han sier homofobiske ting, og folk sier: "Kan du tro det?"
Ja, jeg kan det.
Hvis jeg var i Vegas, ville jeg satset 90% av pengene mine på det.
Jeg gir ham en 10% tvil, for sikkerhets skyld.
Er du virkelig sjokkert av en landsbonde med skjegg ned til kuken,
som sitter i en båt i sumpen og skyter skadedyr?
Hva tror du han tenkte?
Tror du han hadde progressive idéer om homofilt ekteskap?
Ja.
Tenkte han ikke nøyaktig det du trodde?
Han tenkte, vet du...
Det som plager meg. De homofobiske greiene,
kommer fra kirken, mann. Kommer det ikke fra den dritten?
Det er noe der.
Jeg har aldri lest "boka", ok?
Jeg prøvde. De trenger å oppdatere den.
De oppdaterer iTunes hver sjette jævla dag.
Kan vi ikke oppdatere språket og gjøre den litt mer
brukervennlig... for en som meg?
Ikke sant?
Det er der han får alle disse jævla idéene.
Han "Duck Dynasty"-fyren, det er ikke hans feil at han gikk...
Han gikk på søndagsskolen i 1949, vet du?
Alt det kommer fra kirken. De hjernevasker deg faen meg.
Du vet? Ikke klapp, ikke klapp, jeg leser ikke, jeg leser ikke.
Følg noen andre.
Jeg sier det, de hjernevasker deg.
Kom i kirken med tom hjerne, de fyller den opp som en berlinerbolle.
Bare hjernevasker deg. "Si det vi sier, når vi sier det.
Si det igjen, så kan du gå hjem til lekene dine."
"Greit, jeg skal si det.
Jeg sier det igjen.
Kan jeg gå hjem til lekene mine nå?"
Sant? Og du gjentar alt de sier.
Det gode, det onde og det jævla grusomme.
De klistrer en stjerne i panna di.
"Du er en stor gutt."
"Ser ut som folk liker meg!"
Du går videre med livet.
Du går på college, tar en mastergrad i engelsk.
Som denne bonden gjorde, han finner opp en ny andefløyte
eller hva faen det kalles. Greit.
Din: "Kvakk!"
Min: "Kvakki-faens-kvakk!"
Fyren tjener en milliard, får eget TV-program, han elsker livet.
Og ut fra intet, kommer det samme spørsmålet
60 år etter søndagsskolen,
og han står opp som en tinnsoldat.
"Jesus likte horer og spedalske, men liker ikke homofile."
Og alle klikker fullstendig, og han sier:
"Det var det de sa!"
Og de er alle døde. "Å, hvor ble de av?
Jeg trodde jeg var en snill gutt!"
Han er denne redde gamle mannen som blir ropt til i båten sin.
Jeg forstår ikke.
Jeg forstår ikke hvorfor en gruppe som GLAAD, sant?
Jeg glemmer alltid, det er Gay Lesbian ad-
hva faen det står for, ok?
Hvorfor går de etter den gamle mannen i båten?
Hvorfor går de ikke etter folkene som skrev boken? Sant?
"Hei, kan du vennligst rive ut disse sidene?"
Det gjør de ikke. Det er Vatikanet. De er sin egen by.
De har en mur rundt byen.
De børster bort tilfeller av pedofili som støv.
De tar ikke den samtalen.
"Hva skjedde? Er det sant? Dra til helvete."
Klikk. De bryr seg ikke.
Jeg lærte for lenge siden at det du liker, liker du,
men jeg liker ikke de religiøse greiene hvor...
Og dette er hvorfor. Jeg forlot min religion.
Jeg måtte være ærlig med meg selv. Én, jeg likte ikke å gå.
Jeg likte ikke å gå i kirken hver uke, skjønner?
Jeg bare gjorde ikke det. Delvis fordi jeg er lat.
Jeg liker ikke å stå opp på søndager.
Og for det andre så hadde jeg hørt alle historiene, ok?
Hørt dem 3-4 ganger, fyren har ikke kommet tilbake ennå.
Du vet, vi bare dekker over med samme dritten, skjønner.
Sant?
Og det andre aspektet var, du vet, jeg måtte faktisk...
Jeg måtte være ærlig.
Jeg følte min religion ga mening og alle andres hørtes teit ut.
Jeg gjorde det.
Hør, jeg snakker ikke om grunnlaget for hver religion.
Grunnlaget for hver religion gir mening, de ti bud.
Ikke drep noen.
Ikke rør kona mi. Det er min sykkel. Sant?
Det gir mening.
Jeg har brutt, jeg tror jeg har brutt omtrent
hvert bud, bortsett fra det femte.
Jeg har ikke drept noen ennå.
Med de morderiske tankene jeg har iblant, kunne jeg gjort det.
Som når noen går ombord i et fly og tar av seg skoene,
og de har på seg gull-tåede kjolesokker,
og de krysser beina ved anklene
og begynner å gni føttene sammen
Slik at jeg ser alt, hele greia.
Bretter den sokken.
Sant?
Se hele greia, så får vi se.
Forsatt tidlig, sant?
Men bare historiene om hvordan vi kom hit,
og hvor vi skal, og hva skjer når vi dør,
alle andres religion hørtes dum ut, skjønner?
Jeg bor i Los Angeles,
det er en haug med scientologer der,
og første gang jeg hørte historien til scientologi,
syntes jeg det var det dummeste jeg har hørt noen gang.
Ja!
Fyrens navn er Ron?
Ron!
Han levde ikke for tusener av år siden, så man kan gjemme mye i mysteriet.
Fyren levde for sånn 45-50 år siden.
Han hadde førerkort, personnummer.
Det finnes bilde av han der han slår tåa. "Faen!" Sant?
Jeg vet hva skjedde. Han jobbet på restaurant og han ble lei av det.
"Jeg starter en religion. Hei alle sammen, et romskip skal komme tilbake.
Alle skaffer joggesko. Dette er Tom Cruise.
Vi skal prøve å gjøre deg klar, sant?"
Hør, jeg siterer løst. Jeg siterer løst.
For å være rettferdig, så siterer jeg løst,
men det er essensielt hva de tror på.
Og jeg sa det er det dummeste jeg har hørt
mens jeg fortsatt halvveis trodde
at en kvinne som aldri ble pult
fødte et barn som gikk på vannet, døde, og stod opp igjen etter 3 dager.
Så...
Ja.
Det ga mening for meg.
Så en dag slo det meg. Jeg bare,
hvorfor gir det mening og den dritten ikke, vet du?
De har et romskip i deres, vet du? Ikke sant?
Vi har romferd, vet du? Vi har joggesko.
Det er mye dritt som ligner.
Hvorfor høres det så dumt ut for meg?
Vet du hvorfor? Jeg hørte deres historie i voksen alder.
Jeg hørte min historie da jeg var fire år gammel, sant?
På den tiden var det fortsatt en feit jævel
som kom ned pipa og ga meg julegaver.
Mistet jeg en tann, var det en fe. Så var det påskeharen.
Hvorfor ikke et skjeggete barn som moonwalket over en innsjø?
Kastet ut uuttømmelige bøtter med reker eller noe?
Selvsagt gir det mening.
Det som skjedde, var at jeg ble eldre, og alt det sluttet å gi mening, sant?
"Sønn, det er ingen feit jævel, det er din mor og jeg.
Din mor er tannfeen, harer har ikke egg,
puppene hennes er falske, NBA er rigget! Bankmenn er jævler!
De fleste drømmene dine vil ikke oppfylles!"
Sant?
Og jeg bare, wow, slik er verden.
Og imens bare fløt denne dritten,
denne 360-kilos gorillaen av en historie.
Og jeg måtte bare ta en avgjørelse, hva skal jeg gjøre?
Skal jeg holde meg til dette? Skal jeg tro på det, være det mennesket?
"Det er veldig støtende for meg og andre kristne og..."
Bli den dusten? Greit?
Og være som den vanlige kristne, med en fot i basen,
sånn "Ja, jeg går et par ganger i året
og hvis foreldrene mine kommer til byen,
så later jeg som om jeg alltid går, og selv om jeg ikke gjør det."
Eller min siste mulighet, som var å bare...
bare slippe taket.
Bare slippe taket.
Bare slippe taket, som det skumle øyeblikket i curling.
Du vet.
Det øyeblikket hvor skytteren, eller hva du nå kaller dem,
bare glir med den steinen, sant?
La meg gjøre dette rett, bare glir.
Og du tror han er med på turen, de er to,
de er et lag, og plutselig ut av intet så bare...
Steinen fortsetter, fyren bare stopper.
Det gjorde jeg med religionen min. Jeg bare slapp taket.
Jeg leste ikke et opprørsmanifest til noen, jeg bare slapp taket.
"Den tredje dagen sto han opp igjen og skriftene ble oppfylt..."
Jeg bare fløt bort.
Så nå er det slik, jeg er på et rart sted
hvor jeg ikke tilhører en religion.
Uhindret fri person.
Jeg vil gjerne tro på noe,
så jeg har gått rundt og spurt folk hva de tror,
og jeg har ikke funnet noe.
Jeg prøver å ha åpent sinn. Jeg var i Helsinki.
Og der er alle lutheranere, og det de tror på,
de tror at når du dør, er du død og ferdig med det.
Død, som en due, du bare ligger der. Ferdig.
Det overrasket meg, virkelig? Er du bare død?
Min religion sa at du døde og så går du opp for å bli dømt, sant?
Gud spiller av DVD-en om livet ditt.
"Vel, jeg vet ikke helt med dette her.
Kan du forklare?"
Dette er kanskje det mest arrogante jeg sier,
men jeg misliker det faktum at jeg skal bli dømt en dag.
Hvis det er sant, at noen skal dømme meg,
det gir ikke mening.
"Du lagde meg, så dette er din feil."
Greit? La oss ikke snu dette til å handle om meg." Skjønner?
Herregud.
Du gir meg valgfrihet, du skaper horer,
jeg er dårlig i matte,
og du tror ikke dette skal gå galt?
Du planla at jeg skulle mislykkes, og nå våger du
å anklage... Ditt eget jævla verk.
Hvis jeg lagde en bil, og den ikke virket,
ville jeg ikke brenne den for evig.
"Din onde dritt!" Bare tenne på.
Ikke jeg, jeg ville problemsøke.
Er det bensin på tanken? Er batteriet ladet?
"Utover det skal jeg få en fyr til å sjekke, men jeg tror deg.
Jeg skal prøve å hjelpe deg."
Ja, min religion er galskap. Den er faen meg galskap.
Min religion, slik jeg ble oppdratt,
du kan komme til himmelen, men
enkelte i familien klarer det ikke,
eller noen av vennene dine.
Det gir ikke mening.
Hvordan skal jeg nyte himmelen, hvis det er slik det er, sant?
Bare sitte der, vente på vennene mine.
"Herregud, hvor i helvete er de? Det har gått 150 år!
"De må ha spist rosenkål eller noe slikt!
Gått på yoga, sant?"
Og en dag innser jeg at de ikke klarte det.
Og da skal jeg bare nyte himmelen, sant?
Jesus kommer bort:
"Hei, hvordan går det, alle sammen? Er det ikke flott? Er det ikke flott?"
"Ja, kompis, det hadde vært bedre hvis min familie og venner
ikke brant i helvete for alltid!
Vanskelig å nyte himmelen når man fortsatt
tenker på det, j-star, eller hva?
Hei, jeg ba deg ikke komme bort.
Du kom gående med de teite sandalene.
'Hei, hvordan går det her?"
Hvorfor kom du hit?
Jeg bryr meg ikke. Kompis, sladre til far. Jeg gir faen.
Jeg er allerede her, jeg er allerede her.
Hva, skal du sparke meg ut etterpå?
Faen ta deg. Jeg visste han ville være slik.
Sjefens sønn er verst.
Snakk om berettigelse.
Så ja, de tror at når du dør, så er du død.
Og jeg tenkte, er du bare død?
Hvordan kan du forstå det å ikke eksistere?
Jeg klarte det ikke.
Han sier: "Vel, før du ble født, husker du det?"
Og jeg sa "Nei," og han bare sa "Ja, slik er det."
Ikke bare gir det mening, det er også veldig skremmende.
Jeg hater at jeg blir reddere med årene.
Jeg utvikler nye redsler. Nå er jeg redd for å fly.
Jeg har aldri vært redd det. Det er ikke vanlig flyging.
Plutselig liker jeg ikke småfly.
Jeg liker dem ikke, det har ikke med flyet å gjøre.
Jeg stoler på fly, greit. Men jeg stoler ikke på piloter.
For vet du hva? Det gjør ikke flyselskapene heller.
Det er derfor denne fyren flyr dette lille flyet.
Flyselskapet sier: "Vi gir deg 28 mennesker.
Se hvordan du klarer deg.
Fly dem ut, du lander, og du bringer 28 tilbake.
Du får gjøre dette en stund.
Gjør dette en stund, og hvis vi ikke får klager,
ingen opp og ned, opp og ned,
ingenting av det, så skal du få øke til 35 personer."
Og en dag sitter du i et jetfly.
Oi! Vi går litt fortere. Sant?
Store fly, da får du piloten som vet hva han gjør.
Han har nok vært i krig. Han er vant til skudd.
Han kan ikke kjøre bussen. Det er en vits. Sant?
Folk gnåler bak. "Hodetelefonene mine virker ikke!"
Han gir faen, sant? Han sover.
Han prøver å få noe til å skje, han kjeder seg så.
Det er en barsking der, sant?
En gang fløy jeg til Albany, New York.
En by som ingen drar til.
Jeg er på et lite fly, og alt går bra.
Plutselig, ut av intet, fikk vi turbulens. Sant?
Det stopper, og alle ser seg rundt og ler nervøst...
Plutselig kommer det sterkere tilbake.
Vi kan høre metallet i flyet...
Plutselig begynner denne fyren, tre rader bak, å gnåle.
Jeg skal være ærlig, jeg har aldri vært så jævla redd i mitt liv.
Den lyden er grei fra en kvinne eller et barn.
Men snu deg og se en 37-åring med bart som høres slik ut...
Hårene på armene mine stod til værs.
Jeg ber til en høyere makt, jeg som ikke tror på det tullet!
Hadde jeg hatt baller til å snu meg og si:
"Kan du faen meg holde kjeft?
Herregud, vær en mann, hold det inne.
Hold det inne, fornekt følelsene dine, lat som du har svarene.
Gjør noe mandig akkurat nå. Gjør noe mandig."
Herregud. Skjønner du?
"Du tror jeg ikke tenker...
Jeg gjør det!
Men hvordan hjelper det om jeg gjør som deg
og gjør flyet til et skrekkabinett?"
Vet du hva som plager meg?
En kvinne vil forelske seg i denne fyren
gifte seg og lage halve...
jævla barn.
Og vet du hva? Vi blir en svakere art.
Vi blir det.
Husker du
da du så på dyr på Discovery Channel?
Nå bygger de biler, men det handlet om dyr før, ikke sant?
Nå er det bare bilgreier.
"Gleder meg til å få den forgasseren.
Forgasseren passet ikke."
"Hva mener du at den ikke passer? Pappa blir sint."
Det er aldri nok tid til å bygge bilen. Det er så jævla teit.
"Denne bussen skal være klar til torsdag!"
Og hvis ikke? Vil ikke fyren ha den lenger? Greit.
Du får den når vi er ferdige, greit?
Det er snakk om sikkerhet. Vil du ha bremser på den?
Så gå og spis lunsj, for faen.
Så, tidligere...
Tidligere handlet det bare om dyr,
og dette har jeg merket:
Alt fra løver til insekt, greit?
Hvis du hadde en dråpe...
gnålete blod i deg, så ville ingen av hunnene ha sex med deg.
Det var det, livet ditt var over. Livet ditt var over.
Ingen maur-fitte på deg i hele ditt tragiske 8-dagers maurliv
for alle de seks beina skalv da vinden blåste,
og hunnene så det.
"Okay, hold dere borte fra han der.
Han vil sette hele tua i fare.
Og Stacy, hør på meg."
Mennesker har empati. Kvinner blir forelsket.
"Vel, han er grei.
Han har på seg genser.
Han liker å bake.
Han lar meg fullføre historiene mine."
Alt dette er gode egenskaper, okay, men du må vite,
hvis du ligger med en slik fyr, så gambler du.
Du gambler på at den jævla øksemorderen
skal velge nabohuset,
for, gud forby, hvis han velger ditt hus,
så er dette mannen som skal beskytte deg,
som kommer til å skrike høyere og lysere enn deg
når fyren kommer gjennom døra.
Og du vil snu deg og se de feige føttene hans
forsvinne ut kjøkkenvinduet.
Jeg vet ikke, det er risikabelt.
Jeg er litt for streng med den fyren.
Ja, jeg er det. Fordi jeg var like redd som han.
Men jeg skrek ikke som han, og det er enkelt å se hvorfor.
Denne fyren fikk for mange klemmer som barn.
Folk sa: "Hvordan går det? Hva er galt?"
Alt det tullet.
Derfor kom jeg ned hit.
Jeg kom her for å be dere slutte å klemme barna deres.
Dere ødelegger dette landet.
Dere kan klemme døtrene deres, det må dere gjøre.
Klem de horeskoa rett ut av dem,
la dem vite at du er en god mann, og finn en annen mann som deg.
Det må du gjøre.
Men sønnen din, du kan klemme dem litt,
men hver tredje, fjerde gang, må du faen meg slå dem.
"Det var ikke vondt, stå opp!"
Jeg kom ikke fra en familie... Jeg kjenner ikke dere,
men jeg kom ikke fra en følelses...
"Ring meg når du er fremme."
Ikke noe av det tullet.
Første gang mor klemte meg, jeg tror det var én gang
da jeg var liten og da jeg flyttet ut. Det var det!
Og vi bare klemte fordi vi visste at det var meningen.
Så vi prøvde, det var som to parkometre
ble levende og nesten skallet hodene sammen.
Det var jævlig, helt jævlig.
Ennå tenker jeg av og til på denne klemmen,
og det er så grusomt at jeg prøver å rope minnet ut av hodet.
Jeg kjører nedover gata, mens jeg...
Noen andre?
Har du prøvd å rope tanker ut av hodet?
Det er noe med meg,
all min anger kommer frem når jeg er i dusjen.
Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg tror at fordi jeg dusjer, har jeg tid til å tenke,
og jeg tenker bare på dritt fra tredje klasse
hvor jeg dreit meg ut,
og jeg er fortsatt i dusjen mens jeg...
Og kona mi sier: "Er alt i orden der inne?"
Jeg sier: "Ja, jeg bare skrudde på varmtvannet ved et uhell.
Skrudde på for mye."
"Hver dag?"
Så...
Ja...
Jeg spurte faktisk moren min en gang, da jeg kom ut i verden
og så andre familier, jeg spurte henne: "Hvorfor klemte vi aldri?"
Hvorfor gjorde vi ikke det?
Hun sa: "Jeg ville klemme dere da dere var små,
men jeg var redd dere ville bli homo."
Og jeg sa: "Var du redd?"
Og hun sa: "Vel, det var faren din. Det var det.
Beskyttet ham som jeg alltid gjør. Han var redd.
Han sa: 'Du kan ikke oppdra gutter
og klemmer du dem, så vil det skje.'
Så det er kompromiss i ekteskap.
Så..."
Ja, hun klemte oss aldri
fordi min far sa at det ville gjøre oss homofile.
Og jeg må si, det var en flott ting som pappa gjorde for meg.
La meg fullføre før du begynner å blogge, greit?
Og jeg ender opp på en skjerm i "Good Morning Atlanta."
"Komedie, kan det gå for langt?
I går kveld på The Tabernacle..."
Sitter der ved siden av en jævla chipsspisende blogger.
Så, ja, dette er greia.
Jeg forsvarer min far, fordi dette er det som skjer når du får barn.
Så vidt jeg vet, hvis du har barn, hva vil du gjøre?
Du vil forbedre din barndom, greit?
Du vil beholde det som foreldrene dine gjorde som virket,
og kvitte deg med resten.
Så det var min fars forbedring
på sin barndom, som han aldri snakker om,
slik en krigsveteran ikke snakker om krigen.
Så dette var vel hans forbedring på sin barndom,
må hans barndom ha vært noe sånt:
"Ikke skift hans skitne bleie.
La han finne ut av det.
Gå ut i regnet, skitne baby!
La meg ta meg av dette, kvinne!
Hvorfor står du der fortsatt, din drittunge?"
Så han tok det fra det...
Og kokte det ned til: "Ikke klem ham, da blir han homo."
Akkurat.
Og kanskje jeg får en unge.
Så blir det: "Han får ikke dramaundervisning. Greit.
"Han får ikke ta drama fordi jeg sa det, kvinne!"
La meg ta dette.
Jeg kan ikke fikse alt.
Og det er ikke homofobisk,
at jeg ikke vil sende min mulige sønn på dramaundervisning.
Det er ikke det.
Jeg ville sent...
Jeg ville la min mulige datter ta dramaundervisning. Greit.
Min sønn skal faen ikke gå på slikt
hvis ikke jeg sender han på en "Fame" videregående skole.
Hvor alle gjør det, en av disse kreative skolene.
Du går til kantina, og alle bare,
"Cottage cheese, hva er det lagd av?"
Da kan han gjøre hva han vil.
Da kan han gjøre hva han vil, men aldri i verden
om han får gjøre det på en offentlig skole med de forbanna dyra!
Han vil skambanket.
Han kommer hjem med truserøsk,
og jeg må være den voksne og gå til rektor
Og si: "Det er skjer narrestreker her!"
Jeg vil ikke det.
Jeg vil finne åtteåringen. Hva er han, så høy?
Jeg vil finne ungen som skadet min,
velte han opp-ned i noe sand eller en sølepytt,
hvor oksygenmangel vil bli et problem,
og bare forlate han der.
Vente til den ene foten skjelver så jeg vet han nærmer seg slutten,
så snu ham riktig side opp, holde ham rundt halsen
og si noe grusomt.
"Gjør du det igjen, så slår jeg mora di ihjel
med familiens hund. Greit?"
Ferdig.
Ja, mye har forandret seg siden jeg var i Atlanta sist.
Ja. Jeg har giftet meg. Det er det store.
Ja, det er sant.
Veldig glad for det.
Jeg er veldig glad, for det begynte å bli merkelig.
Jeg er 45 år gammel.
"Kjæresten min, ja, vi skal gå og kjøpe brus."
Å gå på fest var rart.
For jeg hang med folk på min alder, og alle var gift og hadde barn.
Jeg kunne ikke bidra når folk sto der
og snakket om ekteskap og barn.
Jeg følte meg som en unge som bare satt der,
"Direktøren til ordførerkandidaten
skal være mobil, samarbeidsvillig
med krisen i Midtøsten, det er bare..."
"Det er et avansert opplæringsprogram. Fristen er 11. Mai.
Vi må stoppe mobbingen..."
"med direktøren til ordførerkandidaten."
Når samtalen kom til meg,
følte jeg meg åtte år gammel.
Jeg sa: "Så noen Youtube-videoen
der vaskebjørnen stjal kattens mat,
og katten klorte ham, og vaskebjørnen ikke brydde seg?
Han kom sånn, som George Foreman,
og så strakk seg, han hadde hender.
Plutselig hadde han hender. Jeg visste ikke det.
Han tok det opp, og løp bort på poter.
Visste dere de hadde hender?"
Så nå er jeg gift, så neste trekk er vel det å ha barn,
som jeg gjerne vil, men jeg er 46 år.
Jeg tror det er for seint.
Seriøst, jeg kommer til å dø av alderdom når ungen er i femte klasse.
Greit.
Kaster en frisbee til han. "Vi brukte disse på lørdager før."
Gjør et magaplask.
Ungen står der, "Mamma, pappa sover igjen!"
Jeg føler meg håpløst på etterskudd.
Alle mine venner har barn.
Flesteparten er kule,
men jeg har noen som tror at nå som de har barn,
forstår jeg ingenting lenger.
Kjenner du sånne? De mest grunnleggende ting.
"Det er litt kaldt ute i dag."
"Du skjønner ikke.
Du forstår ikke kulde før du får en 2-åring
med en vott opp i rumpa, og du prøver å få..."
Ja vel, jeg forstår, du har et mer komplekst liv,
men jeg forstår fortsatt å være kald, å hakke tenner.
De lar meg forstå. Sant?
"Min har fylt seks." "Min har fylt syv."
Jeg føler meg håpløst på etterskudd.
Så jeg tenker på å adoptere.
Ja.
Absolutt, gjenvinning. Skjønner?
Ja. Tenk globalt, handle lokalt.
Alt trenger ikke være nytt.
Det er som å pusse opp kjøkkenet.
Du har nytt på toppen, og Ikea på bunnen.
Sant?
Jeg vil gjerne adoptere. Det er flott.
Gjør jeg det, skal jeg ikke si noe til vennene mine.
Jeg skal komme med ungen en dag, bare for å irritere dem. Sant?
"Min fylte seks", "Min fylte syv",
og jeg kommer med en 8-åring: "Dominoer!
Ja, nå forteller jeg dere det dere ikke forstår.
Syvåring?
Vent til de blir åtte, det er en morsom alder.
Grusomme to? Prøv de plutselige åtte!
Bang! De er bare der...
Med alle sine problemer..."
Jeg burde adoptere.
Jeg synes det er en flott ting å gjøre, og jeg vet hva jeg vil ha.
Jeg gjør det.
Jeg vil ha en '07, '08...
Alltid i garasjen, i godt hold.
Vet du hva jeg vil gjøre?
Jeg vil redde en unge som jobber i en klesfabrikk.
Ville ikke det vært noe? Finne ungen som lagde denne skjorta?
Komme på fabrikken: "Hei!
"Kom igjen, få det gjort! Få det gjort, din galning!
Hvordan går det? Du skal tilbake til statene.
Hjørnesofa, flatskjerm.
Gå til bilen, resten av dere, fortsett å sy, men du,
du blir med meg hjem!"
Ja. Hvor enkelt ville ikke det være å oppdra den ungen?
Etter det helvetet han har vært gjennom, må jeg bare la ham sette seg.
Jeg blir umiddelbart det beste mennesket han har møtt.
Bare ta ham hjem, "Sett deg ned."
Han sier: "Får jeg sitte?"
"Ja, legg deg på sofaen."
Han sier: "Det er som en sky! Det er som en sky!"
Jeg gir ham en skål med chips, setter på cricket eller fotball,
en av disse klesfabrikk-idrettene.
Jeg vet ikke. Ungen vil elske meg.
Så det er mitt førstevalg.
Komme ut av porten med det.
I andre runde vil jeg nok velge en '05 barnesoldat.
Ja, sikre angrepsrekka. Det er viktig å beskytte blindsida.
Det er hvor syk verden er, små gutter deltar i kriger.
Så det er 2-for-1. Jeg drar ham ut av helvetet,
gir ham noe av barndommen,
og, Gud forby, hvis dollaren kollapser,
alt går nord og ned, og zombier tar over, så har jeg backup.
Alle tror jeg vil bli problemet,
men så har jeg denne korte Chuck Norris...
ved siden av meg, 170 drap,
bekreftede drap.
De er ikke eventyr!
Kan lage en flammekaster av en støvsuger og en brødrister.
Du kan ikke lære det, hva?
Jeg må være ærlig, jeg må ta lett på disiplinen
til guttesoldaten, ikke sant?
Det høres galt ut, men jeg føler at jeg kan takle
fabrikkarbeider-gutten.
"Rydd det forbanna rommet ditt.
Jeg er lei av det tullet!
Det gjelder deg og, hvis du vil. Men du!
Du har vært uoppdragen, mister!
Ikke begynn en gang! Ikke begynn en gang!
Du sier det hver gang. Det gjør du.
Hver jævla gang. Du vet svaret.
Skal jeg si det igjen? La meg forklare det.
Vet du hvorfor? Vil du vite hvorfor?
Fordi du syr. Greit? Ja. Du syr.
Han har faen meg drept folk. Forstår du det?
Nei, han må ikke re opp senga. Nei, han må ikke.
Fordi han sover ikke i den,
han er ute i buskene hele natten,
og gjør meg jævlig redd, skjønner?
Faen ta deg! Han skremmer meg også.
Ikke begynn med det.
Du ville ha en storebror.
Ikke begynn med det, greit?
Greit, du har rett. Slutt å gråte, ok?
Burde ikke skreket til deg.
Jeg trodde jeg kunne ta ham med hjem,
gi ham noen Pop Tarts så han roet seg.
Han sitter der, og ser gjennom øyebrynene,
som på 'Full Metal Jacket'.
Nei, du kan ikke gi ham tilbake. Det går ikke.
Der er han! Hva skjer, kompis?
Hva skjer?
Vi snakket om deg, bare en liten overraskelse.
Går det bra? Går det bra?
Du ser ikke gjennom øyenbrynene, hva?"
Så...
Jeg antar...
Jeg vet ikke helt, jeg er for egoistisk.
Jeg vet ikke. Jeg er litt utenfor tema. Vet dere hva jeg vil gjøre?
Jeg vil lære å fly helikopter.
Jeg vil, det er det nyeste. Vet dere hvorfor?
Fordi jeg bor i Los Angeles.
Ja, og det er fullstendig kaos.
Når du skal lande i den byen, bare se ut vinduet
og se på mangelen av planlegging.
De har ikke eiendomslover.
De bygger en skyskraper ved et hus, ved siden av en skytebane,
og så en barnehage.
Sant?
Byen virker ikke en gang, når alt annet virker,
så Gud forby at dollaren kollapser eller noe galskap skjer,
hvor skal man gå i en sånn by?
Dere har det greit her i Atlanta.
Dere er trygge. Kanskje er Atlanta litt skrudd.
Dere bor i utkanten, dere er trygge.
Dere bor ikke i ørkenen.
Du smeller ansiktet i et fuglebad, og du er ok.
Drikk det vannet i 30 dager.
I L. A. er det ingen steder å gå.
Derfor elsker jeg helikopter.
Helikopteret er det ultimate faen-ta-dette-jeg-stikker fartøy.
Alt du må gjøre, er å forstå situasjonen.
En Zombie i gaten? Faen ta dette!
Dette ser trygt ut.
Du sitter der, svevende.
Bare sveve der, mens alle blir drept,
sitte der og spise ost og kjeks med den røde spaken.
Så jeg sa til kona mi jeg vil fly helikopter.
Hun sa: "Nei."
Jeg vet hun mente det vel, men det irriterte meg.
Bare det at hun sa det, at jeg skulle reagere som,
"Javel, greit. Trodde jeg skulle få gjøre det,
men du sa nei, så... det var det.
Hvilke andre drømmer skal jeg ikke få oppfylle?
Vet du allerede, eller venter du til jeg spør?"
Jeg skal gjøre det uansett, jeg skal bare ikke si noe.
Jeg skal gå og gjøre det, bestå opplæringen,
når jeg består, skal jeg ikke si noe.
Jeg skal bare gå og kjøpe et hvitt silkeskjerf
og henge det opp i stua.
Hun vil spørre: "Hva er det? Hva er det for? Hva betyr det?"
En dag skal du få se.
Når alt går galt, og du friker ut,
så fjerner jeg greiner fra et skjult helikopter
"Hva er det?" "Hold kjeft og hopp inn!"
Tar på skjerfet...
Dere tror jeg kødder, det gjør jeg ikke.
Jeg er seriøs. Jeg er 100 % alvorlig.
Jeg ser helikoptre overalt.
Jeg innså aldri hvor mange det finnes.
Kjører ned gata og kikker opp på dem...
Sniffer kokain.
"De er etter meg!"
Jeg ser fortellinger om dem!
Det er som den gamle reklame-anekdoten:
"Jeg innså aldri hvor mange madrass-
reklamer det fantes før jeg trengte en madrass,
og plutselig er de overalt.
Og så kjøpte jeg en madrass, og de forsvant."
Det er samme greia.
Jeg så denne historien i Orange County.
I Orange County, California,
drev denne fyren med helikopterturer i 30 år.
30 år uten ulykker.
Gir bedriften til sin sønn, den amerikanske drømmen.
"Jeg bygget den opp i 30 år. Vær så god, sønn.
Gjør familien stolt."
"Greit pappa, jeg er glad i deg."
Stakkars gutt, etter fem dager,
skal han fly et par, og bare fyren dukker opp.
Gutten syntes det var rart, men
"Jeg trenger pengene, jeg flyr ham."
Så han tar ham med.
Etter ti minutter hoppet fyren ut.
Ja, etter fem dager.
Fem dager etter ballongene og kaka.
"Vi er glad i deg, sønn. La familietreet vokse."
Tradisjonene.
Fem jævla dager senere, hadde han så vidt fått tenkt på det.
Sitter der, flyr helikopteret.
"Hvis du ser til venstre, så ser du Orange County.
Det er over 43 km med strender der.
Ta på beltet igjen, 43 km med strender.
Ble formelt kommune i 1903.
Sir, ikke åpne døren. Sir, hva gjør du? Sir, nei.
Ikke, stopp, nei!
Hva faen? Hva faen?
Å, herregud. Å, herregud.
Hva faen, hva faen?
Faen!"
Flytårnet: "Jeg vet ikke hvem dette er. Men du må virkelig..."
"Noen hoppet ut av helikopteret!"
Etter fem dager.
Så jeg leste videre.
Det viste seg at fyren som hoppet, var 61 år gammel,
dødssyk, han hadde smerter hver dag.
De fant ikke ut hva som feilte ham, og han hadde fått nok.
Da ble den fyren en helt i min verden.
Det jeg liker, ikke bare tok han avgjørelsen,
han døde ikke som en pyse. Sant?
En neve piller, ser på en romantisk komedie.
Pakket i et teppe bestemor laget.
Faen ta det. Fyren døde som en mann.
"Ta meg i et helikopter, hvor jeg kan se landet jeg elsker,
og så hopper jeg ut som en superhelt."
Jeg elsket det. Ja.
Denne fyren...
Denne fyren burde hatt en jævla kappe.
Jeg kan ikke innbille meg hvor oppløftet han må ha vært
etter å endelig ha tatt kontroll over livet sitt.
"Faen ta deg, sykdom. Jeg bestemmer."
River slanger ut, tar en burger, styrter en øl.
"Ta meg opp."
Han hadde sikkert beina på dashbordet.
Han hører ikke på guiden.
"Over 43 km med strender, ta på belte igjen.
Ble formelt kommune i 1903.
Sir, ikke åpne døren. Nei, ikke!"
Utrolig!
Men her er greia.
Jeg glemte en liten ting.
Det er en liten greie.
Fyren overlevde.
Ja.
Ja, de var 150 meter over sjøen.
Du skulle tro det ville være nok, jeg så for meg at han stupte som
en proff stuper, ikke noe sprut...
Men vitner sa at det så ut som en dukke som falt.
Så det høres ut som litt av en landing.
Jeg tror han utførte det mest episke mageplasket
i historien, fra et helikopter.
Men det forandrer ikke hva han prøvde på.
Jeg liker ham fortsatt, men jeg synes synd på ham.
På veien ned tenker han "Bare 3 sekunder igjen med smerte!
2 sekunder!"
Dunk!
"Å, Gud, dette er verre!
Dette er mye verre!"
Det har en bra slutt. Han døde på sykehuset.
Det stemmer.
Gud velsigne han.
Jeg håper jeg blir så modig.
Så hvor fortsetter man?
Vel, som jeg nevnte sist jeg var i byen,
ville jeg skaffe et våpen.
Jeg gjør det. Ja.
Men jeg har gitt opp. Jeg gav opp den drømmen.
Kona mi vil ikke at jeg skal.
Hun ville ikke. Man må velge kampene sine.
Jeg skal lære å fly helikopter i skjul,
jeg kan ikke ha en Magnum liggende.
"Jeg gjør det jeg vil. Greit? Det jeg sier, gjelder!"
Jeg kan ikke være sånn. Det er faen meg skuffende,
for alt jeg ville ha, var en liten pistol, det er alt.
Perfekt våpen for hjemmesikkerhet. .22 kaliber.
Du ler av det, sir? Er det ikke nok?
Jeg vet ikke.
Jeg er sørpå. Hva tror du?
Det holder ikke, sant?
Du vil ha...
En hagle, sant, .44?
Dere er gærne.
Dere er faen meg gærne.
La meg spørre dere, som lo av min .22.
"Hva er det med den? Den lille pistolen.
Har du den mellom skinkene? Er det hylsteret?
Er det der du har den lille homsepistolen?
Du trenger et stort våpen."
Alle dere jævler.
La meg spørre alle dere med våpen.
Har du fyrt av uten ørepropper?
Har du gjort det?
Eller som folk flest, du går til skytebanen,
du setter i ørepropper, og tar på ørebeskyttere,
tar den ut av kofferten.
Du har de små gule brillene, sant?
Du ser på alt utstyret, og så setter den på plass, sant?
Har du skutt med den uten ørepropper?
For det er det som skjer når tyven kommer inn.
Du har ikke tid til å si "Vent litt, jeg skal bare..."
Ja, du har ikke tid.
Jeg skjøt en fem-skudds .38 en gang uten ørepropper.
Jeg ordnet i hagen til en fyr. Han kommer ut.
"Hei, jeg har en fem-skudds .38. Skal vi gå ned i gata?
Der er det en utbrent bil. Vi kan fyre av noen skudd på den."
Vet dere hva som er morsomt? Hver eneste stat dør av latter,
fordi på dette punktet er vitsen så jævla latterlig,
helt til du kommer sørpå.
Og alle bare stirret på meg,
"Greit, så, hva skjedde?"
"Ganske vanlig, jeg trodde dette skulle være morsomt.
Du leser fra dagboka di? Jeg skjønner ikke...
Det er ikke en fengende historie."
Jeg slår plenen, og en fyr kommer ut med våpen
og sier "La oss skyte på en utbrent bil! Ok?"
Herregud, kan vi være enige om det?
"Greit, la oss gjøre det. Så jeg går dit."
Aldri skutt med våpen før.
Jeg tar frem våpenet, sikter, jeg klemmer avtrekkeren.
Jeg så gnister, kjente et kick, hørte aldri våpenet.
Alt jeg hørte...
Jeg skjøt 4 ganger til. Hørte ingenting.
Det ble ikke høyere eller lavere. Jeg så bare gnistene.
Greit?
La oss ta for oss en av deres våpen.
La oss si, for samtalen skyld.
Du har den ladd, på nattbordet.
Si at du har den der.
Ikke vær en av de som har pistolen her og kulene der.
Du har greia ladd, klar til kamp.
Klokka tre-fire på morgenen
er når galningen kommer.
Det er da de kommer. Klokka tre-fire på morgenen.
De kommer ikke halv sju på kvelden, mens du skjærer en kotelett.
"Hei, jeg er gal, jeg kommer tilbake senere
så tøy godt ut, det blir vilt."
Det er ikke sånn det er.
De venter til du sover tungt, tre-fire om morgenen.
Rett før REM-søvnen slår inn.
Så la oss si
at alle dere har ladd våpen.
Pistolen din, rett der, klar for en bjørn.
Du ligger der, samme scenario, sant?
En fot under dyna, en utenfor. T-skjorte.
Fire om morgenen, du bare...
Samtidig sniker en galning seg inn stuevinduet, sant?
Han har en sigd.
Og han lytter.
Lytter ned hele gangen og hører...
Han prøver å unngå at gulvet knirker.
Og du bare ligger der.
Sant?
Plutselig reagerer den lille hunden på gulvet...
"Hva er det? Hva er det?
Hva er det, gutt?
Hører du noe? Hva er det?
Hvorfor bjeffer du?
Du skjelver. Hva er det?
Hører du noe? Hva?
Kom igjen, slutt å tulle. Jeg må på jobb i morgen."
Plutselig, bom! Smeller døren opp.
Du ser en mørk skikkelse. Du tar opp våpenet. Pang!
Og du bommer!
Du bommer! Du kan ikke se, og nå kan du ikke høre.
Det er to av fem sanser!
Skal du smake han når han kommer til senga?
Du vil fortsatt skyte dit.
Imens kommer psykopaten bort til senga.
Fjerner hodet ditt.
Hvis du hadde .22, ville du høre.
Det ville ringe i ørene, men du ville høre han komme,
og du ville skyte på ham, og han ville forsvinne.
Dere kommer ikke over at det er en .22. Dere er gærne.
Greit, nei.
Jeg vil gi dere olivengrenen, greit?
Jeg forstår.
Jeg forstår at en .22 er en oppgradert luftpistol.
Jeg skjønner.
Jeg skjønner at hvis du vil drepe noen,
så må du ha våpenet mot noens hode
og klemme til på avtrekkeren.
Jeg forstår det. Greit?
Men jeg gir faen i hvem som er den sterkeste her.
Luftpistoler duger.
Jeg gir faen i hvor tøff du er.
Hvis jeg skjøt på deg med luftpistol,
måtte du i hvert fall ut og omgruppere.
Det er fakta.
Hvis jeg traff albuen din, så er det slutten.
"Hør, jeg kommer igjen!"
Jeg prøver å bli enig med kona.
Jeg prøver å kutte ut idiotiet i forholdet.
Men jeg gir meg ikke helt.
Jeg beholder litt i meg.
Jeg skal ikke bli en tøffel som bare står der,
"Vi skal vel bake julebakst."
Fyren med de bøyde skuldrene.
"Hun lager dem, og jeg skal strø sukker på dem.
Jeg synes ikke de smaker godt, men..."
Nei, jeg står på mitt. Av og til gir jeg meg.
Man må bare finne ut av det.
Vi hadde en krangel forleden, og hun ble så sint på meg:
"Du kan sove nede. Du kan sove nede."
Utrolig.
Det er det mest arrogante jeg har hørt.
En voksen forteller en annen hvor de skal sove.
"Du kan bare sove nede."
Som om jeg skulle sitte i senga og ta et teppe som Linus.
"Greit. Forresten, hvor nede?
Her nede, eller mer der borte?
Hvor skal jeg sove?"
Er du gal? Jeg sa: "Jeg sover ikke nede."
"Hvor skal du sove da?"
"Der jeg alltid sover.
Jeg skal faen sove på din side av senga også!
Hva skal du gjøre? Jeg er større.
Jeg holder på dyna, prøv å få meg ut.
Ingen kiling. Kom igjen!"
Ja, jeg bare:
"Du sier ikke hvor jeg skal sove. Jeg sover hvor jeg vil."
"Vel, du sier ikke hvor jeg skal sove."
"Det var ikke jeg som sa det!"
Det var en klassisk par-krangel.
Klokken er 02.00, begge er halvnakne.
Hun har ingen bh, du har en balle hengende ut.
"Og en ting til! Nei, jeg må si dette!
Forleden, følte jeg meg tilsidesatt!"
Det er uvirkelig, men det plager meg at det finnes fyrer
som faktisk hører på sånt.
Ja, du må snakke med dem, "Hvordan går det?"
"Det har vært tøft nede på sofaen.
Du vet hvordan det er."
Nei, jeg gjør ikke det.
Jeg skjønner det ikke.
Hvordan havnet du der?
Hva er du redd for?
Hva skal hun gjøre hvis du sier nei?
Skal hun ta kvelertak på deg?
Jeg skjønner hvis dama di driver med kampsport,
da må du sove hvor hun sier du skal.
Hun kommer mot deg. "Nå skal jeg vrenge armen din."
"Greit! Greit!" Og gir opp.
Eller enda verre, hun kveler deg.
Du våkner på sofaen, 11 minutter senere.
Tar jakken din fra sofaryggen.
"Jeg faen hater når hun gjør det. Det er ikke rettferdig.
Diskuter som andre folk."
Jeg skal snakke noen ned fra kanten her,
noen som har sovet på sofaen.
Første frykten, ut av vinduet.
Hun kan ikke fysisk dominere deg, så det er borte.
Hva er det neste? Ingen sex.
Ja, ta en runk. Problemet løst.
Det er den mest tomme trusselen. Gjør det foran henne.
Bli med!
Ja!
Jeg forstår ikke den.
Det er som å ta kjetting rundt kjøleskapet,
men du har et smørbrød i lomma.
Et evig smørbrød, som noe fra bibelen,
som om Jesus med brødet eller noe. Greit.
Så hva er det siste hun kan gjøre?
Hva kan hun gjøre nå? Være sur?
Takler du ikke det?
Går forbi TV-en uten å se på deg,
lager bare mat til seg selv.
Hvem faen bryr seg?
Kona mi gjør det, jeg bare sitter der. Jeg kommenterer.
"Her kommer hun igjen, går foran TV-en.
Hun må være sint."
Hun har aldri kroppstaklet meg.
Jeg sier ikke at man skal være frekk.
Jeg sier at man må være ærlig.
En gang i blant må man sette ned foten.
"Hei, hei."
Resten av tullet: Jeg lærer det om kvinner.
Du må bare holde dem rolige.
Hold dem rolige, som en redningshund.
"Alt er greit, alt er greit,
ja, det er flott, det er flott.
Jeg har det supert.
Vennene dine er kule,
vennene dine er kule, veldig bra fest.
Jeg snakker med folk, jeg snakker med folk,
og jeg har det kjekt."
Det er det du gjør.
Gjør det nok, og når du klager, så får du noe.
Her er en olivengren jeg rakte henne.
Vi krangler mye om TV-en.
Skjønner? Så...
Vi møtes på midten.
Hun ser litt sport, jeg ser litt romantisk komedie.
Nerden kommer til å knulle cheerleaderen.
Jeg ser på det.
Det gjør meg ikke noe, en fin historie.
Jeg liker bare ikke elskovsscenene i filmene.
De er ekle.
De er så jævla snille. Misjonærstilling.
Det er lys. Den teite saksofonmusikken.
Det funker alltid.
Som om saksofonen hinter om penetrering.
For de kan ikke vise det.
De må gjøre henne til en liten engel.
De ignorerer 90 % av sexlivet hennes.
Ingen riving i håret, ingen spanking.
Ingen av disse tabuene i en kvinnes seksualitet.
Aldri.
Hold meg nede, men slipp meg opp.
Kvel meg, men la meg puste, men skrem meg litt.
Jeg vil føle din kraft og trygghet,
men la meg vite om du virkelig ville.
"Fifty Shades of Rape", eller hva faen det er.
Ja.
Jeg later ikke som jeg forstår.
Jeg husker en gang en kvinne ville at jeg skulle kvele henne litt.
Jeg visste ikke hva hun gjorde.
Jeg var så glad for å få noe.
Og hun tok hånda mi og satte den akkurat her.
Jeg skjønte ikke det.
Jeg trodde hun testet styrken min eller noe.
Og plutselig sa jeg bare: "Hva gjør du?"
Hun sa: "Jeg vet ikke.
Klem litt og liksom klem det.
Hvorfor vil du ikke? Det er gøy."
Hvorfor vil jeg ikke?
Jeg vil ikke ha en besvimt kvinne med mine avtrykk på nakken.
Så kommer politiet. "Hun er her, betjent.
Forbannet, det var hennes idé! Jeg sverger, det var hennes idé!"
Ja, det er alltid pent i slike filmer.
Det heftigste de gjør en gang i blant,
er å kysse opp mot veggen.
Kvinner liker vel vegger. Jeg visste ikke det.
Mye opp-mot-veggen kyssing.
"Å, herregud, det er veggen. Å, herregud.
Den støtter meg, kanskje han vil også,
det er en metafor, liker det."
Greit?
Jeg så en forleden, der de gjorde det,
og plutselig hadde de sex opp mot veggen.
Endelig begynner det å bli interessant.
Men de gjorde det stående mot hverandre.
En av de mest vanskelige stillingene,
og de gjorde det uten problemer!
Alt hun gjorde, var å løfte beinet.
Han satte i gang.
Jeg ødela filmen for kona.
"Det er faen meg tøv!
Tull!"
Har fyren en u-formet kuk?
Hvordan gjør han det?
Stikker han den i navlen?
Oljet han opp lårene hennes?
Hvis alt hun gjør, er dette,
så må hun løfte den opp som et dommerflagg.
Hvis ikke, må du gjøre noen justeringer.
Du må holde det andre beinet, prøve å løfte henne opp,
bruke musklene slik...
Holde et dørhåndtak, gå ned,
prøve å komme inn, prøv det.
Ingen kan gjøre det utenom pornostjerner
i lenger enn 18 sekunder før:
"Greit, dette er latterlig, sant?
Leggene mine brenner.
Jeg får ikke nok fart til å gjøre noe skade.
Jeg kan føle at du går videre med livet
med hvert patetiske forsøk på å sprite det opp."
Disse folkene i filmen har ingen problemer,
for de løfter dem som om de ikke er tunge.
De går bort, ser senga, de legger henne ned på senga.
Jeg prøver ikke være frekk, men hver kvinne her er tung.
Ja, du er tung. Du er en voksen kvinne!
Når slutter du å løfte ungene dine? Når de er fem eller seks?
La meg være! Herregud.
Du ødelegger ryggen min. Hopp på broren din.
En voksen kvinne veier fra 55 kilo opp til... Gud vet hva.
Og det er ikke jevnt fordelt.
Mesteparten er i lårene og rompa.
Hodet dingler som en motvekt.
Når menn går for å trene,
så tar vi ikke 15 kg på en side og 45 på den andre.
"Ja, for helvete!"
Ja, det er latterlig.
Å prøve å bære en naken kvinne,
er som å prøve å bære en halvfylt vannmadrass.
Ja, du dulter inntil ting.
Når du ser senga, så går du ikke til den,
du får gradvis opp farten.
Så spretter hun av madrassen, treffer veggen, sklir ned,
hele stemningen er ødelagt
og du er tilbake til smørbrødet i lomma.
Greit. Tida er ute. Dere er fantastiske.
Mange takk.
Takk.
Jeg hadde det kjekt.
Vi sees neste gang. Takk.